23.976 Romanian from DVD-PAL RETAiL
VÂNĂTORUL DE EXTRATEREȘTRI
DEȘERTUL NOULUI MEXIC, 1947
Trebuie să iei în calcul că în timpul războiului au avut o pauză.
Și că anul trecut Saint Louis le-au făcut multe probleme.
Așa că anul ăsta Yankeii o să rămână descoperiți.
Ești nebun, Osler. Brooklyn n-o să-i bată niciodată pe yankei.
- Nu i-au bătut niciodată și nici n-o s-o facă. - Stai să vezi.
E anul celor de la Dodgers, acum că îl au pe Jackie Robinson.
Clovnii ăia n-ar putea bate nici un cal mort, cu sau fără negrul ăla.
Și știi ce? Sunt gata să pariez niște bani greu câștigați pe asta.
S-ar putea să fiu de acord. Cât de mult propui?
Liniște, Rex.
Am zis liniște.
- Salut, Wally, sunt eu, Osler. - Ce se întâmplă?
Primesc un puls ciudat pe frecvențele mele.
- E și pe ale mele acum. - Și la tine?
- E straniu. - Ce crezi că este?
Poate că sunt socialiștii care se joacă cu radiourile noastre.
Nu e o conspirație comunistă.
Ce naiba s-a întâmplat cu tine, băiete?
Credeam că vine dinspre Nisipurile Albe dar acum cred că vine dinspre Roswell.
Poate dau o raită până acolo să mă uit.
- Sună-mă dacă găsești ceva. - Da.
Vorbim mai încolo.
Asta este.
Nu văd nimic acolo, Rex.
Alo!
Vino înapoi. Vino aici, băiete!
Ce naiba e asta?
Oh, Dumnezeule!
ANTARCTICA 2003
CENTRUL AXXON DE STUDIERE A RESURSELOR
Ce dracu' e asta?
Ar putea fi o piatră sau un fel de fosilă.
Am cules-o din satelitul Landsat.
Prima oară am crezut că e o depunere pe capac, dar compoziția era evident solidă.
Cât de adânc în gheață este?
- Patru, poate cinci metri. - Și ce facem cu ea?
Am vorbit cu stația de cercetare NASA de la Rundell Peak.
O să o țină până când se topește, apoi vor decide ce să facă cu ea.
În regulă. Sapă.
UNIVERSlTATEA BERKELEY, CALIFORNIA
Limba e un sistem de semnalare, utilizează sunete pentru a exprima gânduri și emoții.
Ceea ce face umanitatea unică e capacitatea noastră de a introduce în limbaj...
gânduri despre trecut, prezent său viitor...
în orice moment din spațiu și timp.
O să te sune înapoi.
Nu toate limbajele se bazează pe sunet.
Comunicăm și în alte feluri...
care sunt mult mai puțin deschise decât cuvântul vorbit.
Așa fac animalele.
Singura diferență între noi și ei poate fi rezumată într-un singur cuvânt : noutatea.
Când un animal dă un semnal că un pericol e iminent...
el utilizează o serie de chemări și semnale oarecum previzibile...
pe care animalele din specia să le-au mai folosit.
În mod clar, acest lucru nu e valabil și la oameni.
Dicționarul Englez Oxford cuprinde 615.000 de cuvinte...
pentru limba engleză. Cu 3.000 mai multe decât acum 3 ani...
și cu câteva mii mai puține decât peste câțiva ani de acum.
Pe de altă parte...
e foarte puțină sau nici o noutate în limbajul animal.
În mod tragic, vacile engleze scot aceleași sunete ca și cele franceze.
TE VREAU ACUM
- Julian. - Sam.
Ascultă. A sunat Bachman. Vrea să te vadă imediat.
- De ce? - Nu știu.
Părea că e vreo problemă?
Intră.
Bună ziua, John.
Intră, stai jos.
Mi s-a adus la cunoștință un anume lucru.
John, despre studentă, da?
Am vrut să vorbesc cu tine despre ea.
Nu cred că vreau să știu despre asta.
Stai, uite: știi cine este Alexie Gierach?
Genetice Stanford.
Da, l-am întâlnit o dată la o chestie din facultate când eram acolo.
Acum 2 ani, a mers în Antarctica pentru a conduce un nou proiect de cercetare NASA.
Ieri am primit asta de la el.
Un satelit a vizualizat o masă neidentificată...
în stratul de gheață de acolo.
Pare să măsoare 6 metri lungime și 3 metri lățime.
Prima oară, au crezut că e un fel de depunere de piatră...
sau o balenă fosilizată.
Dar acum nu mai sunt așa siguri.
De ce?
Ei bine, telemetria stației a identificat un fel de semnal radio...
- care se emite dinăuntrul lui. - Serios?
Au pus o spectrogramă a lui pe acest CD.
Am crezut că poate vrei să o vezi.
- Simplă sau cu brânză? - Mi-e indiferent.
- Uită-te la asta. - Ce-ai găsit?
Uită-te la asta.
- Nu sunt aleatorii? - În mod cert.
Grupuri de pulsații de lungime fixă, text distinct...
compus din numere prime repetate la nesfârșit.
Dar un meteorit?
Un meteorit mare că acesta ar fi lăsat un crater de o milă în stratul de gheață.
Ar explica pulsul electromagnetic.
Nu e un semnal aleatoriu. Privește.
E o frecvență dată dracului.
Parabola transmițătorului din Arecibo are diametrul de 1.000 de picioare.
Cel mai puternic de pe pământ.
Semnalul e mai puternic și vine de la ceva de mărimea unui TIR.
- Ai spus că nu era aleatoriu? - Da, un dispozitiv pulsator regulat.
Adică un fel de semnal de căutare?
E posibil.
Textul de căutare e format întotdeauna din exemple diverse de informații matematice.
Nu există echivalent în textul clar.
Ca un semnal de urmărire.
Avem de-a face cu un semnal ținta de 30.000 de ani lumină.
- Nu avem o astfel de tehnologie. - Sau nu știi tu de ea.
Știu ce e pe discul ăsta. Trebuie să văd asta de aproape.
Prea mulți oameni știu despre trecutul tău în SETI.
Au văzut ceva în asta.
Spune că poate fi un satelit rusesc iar eu vreau să îi aplic o criptanaliză.
În regulă.
Dar dacă faci orice ca să pui într-o lumină proastă această instituție...
îți vei petrece restul zilelor...
învățându-i tehnici de comunicare pe pinguinii de acolo.
Mulțumesc, John.
LABORATOR DE CERCETARE, INSULELE FALKLAND
- Ce e nenorocirea asta? - Nu știu.
O voi înregistra pentru yankeii de la Kitt Peak.
Poate ei știu.
Pleacă un transport diseară din baza aeriană Edwards.
Se oprește în Panama și în insulele South Georgia.
Apoi ei vor decide dacă se duc în Rundell Peak..
- De ce nu? - Vremea e proastă în Antarctica acum...
- și câteodată nu poți intră sau ieși. - Minunat.
OBSERVATORUL KITT PEAK TUCSON, ARIZONA
- De unde ai asta? - De la un tehnician radio din Falklands.
A fost interceptat acum 2 zile de unul din sateliții lor.
- De unde a fost emis? - Antarctica.
Era undeva pe țărmul Ross Ice, apoi s-a mutat spre interior.
- S-a mutat? - Așa au zis ei.
- Ce l-ar putea alimenta? - N-am nici cea mai mică idee.
Să-l trimitem la NASA.
OK.
Tine. Ai să ai nevoie de asta.
Ne apropiem de 1.200 de picioare.
Roțile sunt strânse și oprite. Coborâm.
Chepengul e coborât și poziționat.
Să-l închidem.
Coborâm prea repede. Nu pot să văd nimic.
Luminile, le văd. Suntem chiar deasupra uneia.
Bun venit la Polul Sud.
RUNDELL PEAK, ANTARCTICA
Domnule Rome.
Sunt Nyla Wurtsen.
E dificil de ajuns aici în această perioadă. Mă surprinde că v-au lăsat să zburați.
Centrul meteorologic McMurdo a trimis la sol totul acum o oră.
- Serios? - Da, pe termen nelimitat.
- Lată. - Nu, am luat-o.
Sigur? Stai așa, stai să iau asta.
- Cum ai spus că te numești? - Nyla.
Cât de departe sub pământ suntem, Nyla?
Aproape 20 de metri. Suntem la nivelul trei.
Sub noi mai sunt încă două : laboratoarele genetice și serele.
- Ce naiba e asta? - E o alunecare de ghețar.
Se întâmplă în permanență, domnule Rome.
- E sigur, nu? - Da, e în regulă.
Vă voi duce în zona de locuit. Dr. Gierach ne așteaptă acolo.
S-a gândit că vei avea nevoie de ceva odihnă după zbor.
- De fapt, speram să văd obiectul. - Cum doriți.
- Deci Nyla, da? - Da.
- Ce faci aici? - Am venit cu Michael... Dr. Straub.
Am fost asistenta lui la MIT și mi-a oferit un post aici.
Ce post anume?
Dr. Brecher ne-a avertizat asupra dvs.
Nu e vorba de Kate Brecher, nu?
Dr. Brecher.
Bun venit la Rundell Peak.
- Mă bucur să vă revăd, Dr. Gierach. - Da.
Am fost încântat când John mi-a spus că veniți.
V-am urmărit carieră din când în când.
Exact așa a și fost.
Perioadă în care ați fost la SETI trebuie să fi fost memorabilă.
Da, zilele mele de pierdut în spațiu.
Și deci, iată-l.
În conformitate cu regulile COMNAP...
am păstrat camera la o temperatură...
care să nu accelereze anormal procesul de topire.
Și precum vedeți, pare să se topească într-un ritm neobișnuit.
Ce credeți că e înăuntru?
Prima mea presupunere ar fi...
un bolovan de minereu prins într-un ghețar.
Semnalul radio elimină această posibilitate.
Ar putea să fie un dispozitiv SETI?
SETI nu mai există.
Guvernul n-are nici un interes în a căuta forme de inteligență extraterestră.
Au oprit finanțarea.
Dacă este ceea ce pare că e...
această tehnologie e mult peste orice am lucrat vreunul dintre noi.
De dragul discuției, să spunem că a fost pus aici...
de altceva.
Dvs ați spus-o, nu eu.
Alexie, au nevoie de tine în laboratorul de porumb.
Vorbim mai târziu.
Ce au spus NASA când le-ai povestit de asta?
- Nu le-am spus. - De ce nu?
Activitatea noastră de aici e într-o etapă foarte sensibilă...
și știm amândoi cât de paranoici pot fi cei de la NASA.
Bună, Julian.
- Ești în regulă? - Da.
Mă simt mai bine acum.
Păstrează-ți farmecul amețitor pentru Nyla.
- Nu-s convins că e genul meu. - E prea bătrână?
- Poate un pic. - Tu n-ai un gen anume.
Am o mulțime de genuri.
Ce s-a întâmplat cu cum-îl-cheamă, apropo de nume?
S-a terminat.
Nu strica asta pentru mine, Julian. E foarte important ce facem aici.
Ce te face să crezi că am s-o stric?
Experiența.
Te conduc la camera ta.
Nu e The Plaza, dar e tot ce avem mai bun.
Tot ce-mi trebuie e un pat.
Sunt patru femei care lucrează aici, dacă o numărăm pe Nyla.
Încearcă să nu bați nici un record.
Alo?
Verificam să văd dacă vrei micul dejun.
- Cât e ceasul? - Puțin trecut de 10:00.
Vrei să faci exerciții?
E mai ușor așa...
din cauza dușurilor antibacteriene când lucrez în sere.
Când am ajuns aici...
am lucrat singură în laboratoarele de însămânțare.
Câteodată polenul e atât de gros încât nu-ți iese de pe haine.
- Așa că am lucrat goală. - Mi se pare perfect logic.
- M-am oprit din cauza dr. Brecher. - Să-i fie rușine.
Acesta e viitorul.
Hrană manevrată genetic, crescută în seruri nutritive.
- Cât de mare este? -1 2.950 metri pătrați.
Laboratorul de grâu e puțin mai mare.
Trebuie să trec la treabă.
Te-ai decis în sfârșit?
- E un loc remarcabil. - Da.
Cine e prietenul tău?
Dr. Michael Straub. E un genetician extraordinar.
Cred că și-a pus un ciorap în slip.
- Foarte amuzant. - Nu încerc să fiu amuzant.
Fac doar o observație. V-am văzut râzând...
- Și am observat. - De fapt, vorbeam despre tine.
O iau ca pe un compliment.
Deci ce e între tine și cum îl cheamă? Stubb?
- Tipul ăla, Strobe? Strubb? - Straub.
Nu e treaba ta.
- Despre ce vom vorbi? - Nu vreau să vorbesc despre nimic.
Vreau să-ți faci treaba, oricare e aceea și să pleci cât poți de repede.
Ai idee ce facem aici?
Tu porți costume de baie și crești porumb.
Totul e întotdeauna o glumă pentru tine, nu?
Am făcut o descoperire în genetică ce ne poate aduce premiul Nobel.
Pentru prima oară în viața mea, iau parte la ceva într-adevăr important.
Îmi pare rău.
Întotdeauna îți pare rău. Apoi totul se transformă în glume și aluzii.
Nu se va întâmpla asta.
Cum ați scos atâția bani de la NASA?
Sunt obsedați să vândă Congresului colonizarea planetară.
Agrogenetica e unul din primii pași.
Mulți bani au venit de la laboratoarele SETI după ce NASA a oprit finanțarea.
E impresionant.
Aproape la fel de impresionant ca și câmpul de grâu.
Ce crezi că e de fapt în blocul acela de gheață?
Îmi pare rău pentru ce am spus.
Știu cât însemna munca ta pentru tine.
Arăți bine.
Ce știm despre acest Julian Rome?
Are 37 de ani. Ambii părinți au murit.
Uciși într-un accident de mașină.
A terminat Universitatea Stanford cu o licență în Lingvistică Aplicată.
Cel mai bun din clasă. Era aproape de doctorat când a intrat în bucluc...
cu o studentă din clasele lui.
Nu și-a terminat niciodată doctoratul.
A sfârșit prin a lucra la SETI ca decriptor.
- E un vânător de extratereștri. - Era un vânător de extratereștri.
Când NASA a oprit proiectul, a plecat din SETI și s-a întors în învățământ.
De data asta la Berkeley. E acolo de doi ani.
Ce legătură e între Gierach și Rome?
Gierach l-a contactat pe Dr. Bachman de care ți-am spus.
Bachman a trimis totul la Rome. Asta e altceva.
Ce anume?
Studenta cu care a avut el relația se cheamă Katherine Brecher.
E una dintre cercetătorii de la Rundell Peak.
- "Osler"? - Așteaptă să citești asta.
STRICT SECRET - Incidentul Osler
- E fratele meu și cu mine. - Scuze.
Sunt Grisham, Ofițer de Comunicații.
Știu. Am citit despre tine când erai cu SETI.
Trebuie să fi fost disperat după distracție.
Chiar mă interesează genul de lucruri pe care le faceți.
Le făceam. Totul e acum istorie.
Am găsit semnalul când au adus blocul aici.
Cu ce l-ați citit?
Când vremea e bună folosim un satelit Landsat.
- Era în zgomotul de fundal. - Între 2 și 6 gigahertzi?
Da, de unde știi?
Întotdeauna ne-am așteptat să fie acolo.
Deci crezi că e artificial?
Știu că e artificial.
Poate fi un trucaj elaborat.
Poate fi.
- Bună, Julian. - Bună.
- La loc. - Mulțumesc.
- Hai cu noi. - Aș vrea niște cafea.
- Poftim. - Aici? Minunat. Mulțumesc.
Cu cine nu te-ai întâlnit încă?
Cu nimeni.
El e Abell, ofițerul nostru de întreținere.
Și aceste adorabile doamne sunt Shelly Cline...
- Bună. - Salut.
... și Dacia Petrov.
Nu cred că l-ai întâlnit pe Dr. Straub, Julian.
Arăți mult mai slab cu tot cu haine.
- Mai ești aici? - Da, pentru o vreme.
Vremea pare să se înrăutățească.
Ai fost angajat ca și criptolog la SETI.
Ce faci de fapt?
- Sunt un fel de interpret. - Ce interpretezi?
Mesaje din spațiul cosmic, draga mea.
"E.T. sună acasă."
Criptologii determină dacă s-a primit o comunicare validă...
și încearcă s-o descifreze și s-o interpreteze.
Și câte semnale ai interpretat până acum?
Exact nici unul.
De vreme ce nu i-ai auzit niciodată, încă mai crezi că sunt acolo sus?
- Crezi în Dumnezeu? - Da.
- L-ai auzit vreodată? - Nu.
- Ce spuneți de ceva de băut? - Cred că voi merge la culcare.
Sunt oarecum obosit.
Cât durează aceste goluri de comunicație?
Le-am văzut mergând acum 2 săptămâni.
Din când în când sunt semnale intermitente...
care durează suficient cât să contactăm britanicii de la McMurdo.
Și până atunci suntem complet izolați?
Când se întâmplă așa ceva, nici un mesaj nu mai intră sau iese.
Tractoarele de zăpadă sunt inutile și nu vor risca un spărgător de gheață.
Nu pot să cred cât de mult s-a topit. Aproape că se poate vedea înăuntru.
Sunt eu nebun sau chestia asta pare să dea un impuls de frecvență joasă?
Simt în încheieturi.
E puternic dacă-l atingi. Ai grijă.
Semnalul era armonic prima oară când l-ai interceptat?
- Nu. - Ce înseamnă asta?
Două sau mai multe frecvențe separate combinate într-un singur semnal.
Cred că unul e pulsul locator iar celălalt e text în clar.
- Practic un mesaj. - E cam mult muncit pentru a fi un trucaj.
Nu e un trucaj.
Cât de mult crezi că ne-ar lua să asamblăm o antenă bipolară?
Vrei să faci recepție aici?
Dacă nu pot comunica cu satelitul trebuie să interceptez semnalul aici.
E o antenă veche, demontată la întreținere.
Împreună cu Abell putem s-o instalăm în câteva ore, cred.
Ce vrei să faci?
Vreau să văd ce e ascuns în unda armonică.
Cum?
Prin matematică.
- Vreun rezultat? - Nu.
Semnalul primar e...
aproape prea evident.
E ca un fel de semnal de ghidare.
- Ce mai face fratele tău? - E mort.
Îmi pare rău.
A murit într-un accident aviatic.
Vă antrenați împreună?
Da.
Mi-am pierdut interesul după accident.
Mă duc să caut un pat adevărat. Crezi c-ar trebui s-o trezesc?
Nu, las-o să doarmă.
Semnal de ghidare.
Acesta e semnalul pe care l-am primit ieri de la NASA.
Acum priviți asta.
- Ce s-a întâmplat cu sunetul? - Nimic.
Acesta a fost înregistrat de Osler în '47. Semnalele par identice.
Aceeași transmisie, aceeași frecvență, aceleași armonici politonale.
Nu se poate contesta asemănarea celor două evenimente.
În momentul în care se va ivi ocazia...
trebuie să luăm legătura cu un anume Rome.
Din cauza pregătirii sale, e foarte probabil să înțeleagă ce-i spunem.
- Aduceți-l imediat pe Bachman aici. - De ce?
Pentru ce-i de spus, cel mai bine îi poate spune cineva în care Rome are încredere.
- Ce s-a întâmplat? - Ne-a trezit Abell.
Spunea că e ceva în legătură cu blocul de gheață.
- Ce s-a întâmplat? - N-am mai văzut niciodată așa ceva.
Pare că a fost creat într-un mediu vulcanic.
Arată ca o cochilie veche și mare.
O moluscă gigantică ce a mâncat Antarctica.
- Nu e o moluscă. - Ce e?
N-o atinge.
Ești teafăr?
Ești OK?
Are un fel de încărcătură electrică.
Aș spune că e o bucată de magmă formată dintr-un fel de erupție.
Riolit sau bazalt, bănuiesc.
Nu e de pe Pământ, ci din spațiu.
E un meteorit.
Meteoriții nu transmit semnale radio.
Armonicele semnalului sunt exact ca datele de identificare aviatice.
E o cutie neagră.
Prima oară am crezut că e o stație de relansare...
pentru navigație celestă, dar era prea simplist.
Apoi Grisham a spus că-i părea un semnal de ghidare și atunci mi-am dat seama.
A ajuns aici din greșeală și semnalul e pentru cel care a pierdut-o.
- Extratereștri. - E o nebunie.
Poate nu, Michael. Totul e logic.
Mai e ceva.
Semnalul primar e o cheie criptografică...
care deschide mesajul codat în armonică.
Am comparat textul cifrat cu el însuși...
și coincidențele între șirurile de caractere. Apare o deviație...
de la șirurile cu intervale divizibile cu 5 se repetă la translațiile celor de 70 și 1 25.
- Despre ce naiba vorbești acolo? - Despre asta vorbesc.
Ce?
Asta? Ăsta e un mesaj?
E parte dintr-un mesaj.
Aceasta este marea perlă a înțelepciunii galactice...
pe care-am așteptat-o cu toții.
Pe care o așteptam eu.
Ar putea fi mai multe lucruri nedescifrate încă în mesaj?
Pot fi câteva chei criptografice.
Intervalele de translație se pot schimba, șirurile variază. Sunt posibilități nelimitate.
Dar ar putea să fie doar întâmplătoare.
- Eu nu cred asta. - Da, dar e o ipoteză.
- Orice e posibil. - Cred că Julian are dreptate.
- Arată extraterestru. - Vorbiți prostii.
Nu te supăra, Nyla.
N-ați recunoaște un extraterestru nici dacă ar veni la voi și v-ar mușca.
Nici tu. Așa că de ce ești sigur că nu este?
Alexie, tu ce crezi?
Sunt de acord cu Julian.
Orice e posibil.
Cred că mai bine v-ați întoarce cu toții în sala de întreținere.
În suprafața chestiei pare să fi apărut o crevasă.
O putem deschide?
Dacă o puteți descărca electric, aș putea s-o deschid eu.
Pot improviza ceva ca o împământare.
Poate că nu e o idee bună.
E un mod de-a afla dacă ai dreptate.
Nici eu nu cred că e o idee bună. Înăuntru pot fi organisme patogene.
- O infecție ne-ar putea strica toată munca. - Laboratoarele sunt medii izolate.
Eu zic s-o deschidem mâine dimineață la prima oră.
Dacă Julian are dreptate, intrăm în istorie.
Dacă eu am dreptate, mâncăm paste toată săptămâna viitoare.
OK, aduceți-l.
Bun venit, Dr. Bachman. Te rog, ia loc.
Știu că este un pic enervant pentru dvs.
Da, domnule, este un pic.
Nu-mi imaginez de ce a trebuit să vin aici.
Ceea ce vă vom spune, Dr. Bachman, este cu adevărat de necrezut.
- Credeți că e extraterestru la origine, nu? - Totul indică această.
Sper să te înșeli, Jules.
Nimeni nu mi-a mai spus așa de multă vreme.
De ce sperați să mă înșel?
Pentru că, dacă ai dreptate, suntem Neanderthalieni în comparație cu ei.
Poate nu e așa de rău. Gândiți-vă câte am putea învăța de la ei.
Poate nu vor avea răbdarea să ne învețe.
Deci va supraviețui cel mai adaptat.
Același principiu pe care l-am folosit și noi pentru a ucide ce era sub noi în lanțul trofic.
Poate că sunt prădători mai eficace decât noi.
- Kate. - Nu.
- Nu știi ce voiam să spun. - Voiai să spui din nou că-ți pare rău.
Las-o să treacă.
- Am întrerupt ceva? - Nu. Am terminat.
Întrerupsesem ceva?
E o poveste lungă.
Îmi faci o favoare? Vreau...
Te uiți la programul ăsta? Vreau să fac un duș și să mănânc ceva.
Vrei să te însoțesc?
Mi-ar plăcea.
Dar mai bine nu.
Ne vedem într-o clipă.
Ai grijă cu chestia aia.
Acum ține-o fixă.
Aici.
- Crezi că o să meargă? - Așa ar trebui.
În regulă, las-o să cadă.
Oprește-o!
Ceva generează curent înăuntrul ei, dar se poate lucra.
Vrei ceva de băut?
Niște apă, cafea?
- Brandy. - Brandy, te rog.
Sistemele meteo ne-au împiedicat să luăm legătura.
Sistemele noastre de sateliți ne vor alerta cu prima ocazie.
Și dacă e chiar adevărat?
Și dacă e deja prea târziu?
Am evaluat această posibilitate. Chiar acum se iau măsurile necesare.
NOUA ZEELANDĂ, SUDUL OCEANULUI PACIFIC, SUBMARINUL RUSESC SSGN
Mesajul de la americani e clar, domnule.
Două treimi înainte. Adâncime șase sute de picioare.
Două treimi înainte. Adâncime setată la șase sute de picioare.
Întoarceți către 2 cinci zero.
Domnule. Începem întoarcerea către doi cinci zero.
- Ce crezi că e înăuntru? - Sper că nimic.
Lama taie o suprafață mult mai ușor decât afară.
- Și dacă are dreptate? - Ieși din chestia asta, Kate.
Nu crezi nici tu mai mult decât mine.
Singurul motiv pentru care susții nebunia asta e datorită lui.
Nu e adevărat.
Nu e o piatră. Arată a aliaj de carbon.
Ce a cauzat coroziunea suprafeței? Expunerea la apă?
Pare o degenerare datorită topirii...
din cauza expunerii la căldură mare.
Pentru numele lui Dumnezeu, Alexie, habar n-ai ce naiba e asta.
Uite ce. Mă duc în laboratorul de porumb să lucrez.
Pentru prostii spațiale nu se acordă premiul Nobel.
Nimic?
Nu, se întoarce tot acolo.
- Ce face de fapt? - Încearcă să vorbească.
E un limbaj. Înțelegi, limbajul nu e utilizat numai...
ca modalitate de conversație...
ci de asemenea pentru a defini un mediu în care se poate supraviețui.
De vreme ce timpul și spațiul sunt constante...
orice inteligență din acel mediu îl va defini la fel.
- Dar cu un limbaj diferit? - Da.
Vreau să spun că matematica este expresia de bază a oricărui limbaj.
Deci trebuie doar să găsești un mod de rezolvare a ecuațiilor.
Asta face el, cu ajutorul cheii criptografice din semnal.
- Cred că e ca Mind Maze. - Ca ce?
Un joc pe calculator...
unde trebuie să rezolvi enigme matematice.
De fiecare dată când o faci, primești o cheie care deschide ușa unei alte lumi.
Poftim?
Poate că fiecare parte de mesaj e propria ei cheie.
Ce vrei să spui?
Mind Maze.
Poate că așa se interpretează intervalele.
E o progresie...
folosind ultima piesă ca noua cheie.
Înțeleg.
Acum folosim...
noul interval...
ca următoarea cheie.
Merge.
- Stai puțin. - Ce?
NU DESCHIDE
Oh, Doamne!
Ce părere ai, Abell?
Cred că am să ies de aici.
Trebuie să-i oprim.
- Ce-ar putea fi înăuntru? - Nu știu.
Tai un strat care e mult mai subțire decât suprafața exterioară.
Stai în locul meu.
Trebuie să iau alt cuțit.
Lată.
Jack!
- Ce este? - Trebuie să-i oprim.
Nu o deschide!
Ce naiba?
Ești în regulă?
Am reușit să controlez incendiul. Cineva să-l ajute pe doctor.
- E cineva rănit? - Sunt OK.
- Tu ești în regulă? - Sunt bine.
Ai grijă, Alexie.
- E cineva jos? - Sunt OK.
Dar Jack?
Nu știu. Nu pot să-l văd. E un dezastru aici.
- Unde-s niște lanterne? - Îți arăt eu.
Mai e cineva rănit?
Am câteva zgârieturi.
Sunt OK, dar l-am pierdut pe Carl.
Sunt aici. Sunt în regulă.
Sunt bine. Sunt OK.
Unde e puștiul?
Ultima oară când l-am văzut era pe scări.
Pinter, ești OK?
Să mergem jos să vedem ce s-a întâmplat.
- Am numărat pe toată lumea? - Nu știu.
- Ești în regulă? - Da.
- Dă-mi să-ți văd brațul. - Nu, e OK.
E Jack. E mort.
- Ești OK? - Da, sunt bine.
Ce este?
N-am văzut niciodată astfel de tehnologie.
Pare organică.
Cred că e ceva înăuntru.
Ce vrei să faci?
- Vreau să văd ce este. - Nu, stai.
Uită-te la asta.
Ce face?
Oh, Doamne.
Ce dracu' e asta?
Ce se întâmplă? Ce dracu' se întâmplă acolo?
Am intrat în istorie. Așa cum spuneai.
- Crezi că e mort? - Mie mi se pare mort.
Nu mă simt prea bine.
Ce dracu' se întâmplă?
E aerian.
Rușii sunt pregătiți de tragere.
Apoi vom aproba dacă Generalul va începe execuția planului de siguranță...
- fără repercusiuni? - Dar ne abținem până realizăm contactul.
Submarinul nostru e echipat
cu rachete nucleare subacvatice cu capete nucleare.
Vor fi trase foc cu foc.
- Trebuie să fie un fel de parazit. - Viral?
Cred că infecția e protozoară.
Ați văzut ce s-a întâmplat. A mâncat țesut din afară.
- Nici un protozoar nu poate face asta. - Nu aici, nu pe Pământ.
Am transmis SOS-uri, dar nu pot fi auzit din cauza furtunii.
Vom muri cu toții, nu?
- Sunt șanse ca toți să fim infectați, nu? - Poate nu.
Poate Nyla și alții au avut vreun contact fizic cu parazitul.
N-am văzut pe nimeni atingându-se sau atingând altceva.
- Singurul lucru a fost acel mâner. - Atunci el ar trebui să fie infestat.
- Poate că suntem imuni. - E posibil, nu-i așa?
- La fel e și flexibilitatea genetică. - Despre ce naiba vorbește?
Câteodată o boală își scade ritmul de infecție...
ca să nu ucidă ceea ce-i e necesar pentru a supraviețui.
Adică dacă murim cu toții vă muri și el, nu?
Exact.
Asta e minunat!
Cât vor mai tine bateriile acestea de urgență?
În jur de 24 ore. Ar ține mai mult dacă am opri părți din stație.
- Ce zonă folosește cea mai multă energie? - Serele.
Nu închidem experimentul.
Prefer să nu mă închid eu, Julian.
Să începem cu zona de locuit și docurile de întreținere.
S-a dus.
- Cum? - Lucrul ăla, s-a dus.
Deci trăiește.
- Unde este? - Trebuie să fie undeva în doc.
- Ce facem? - Îl găsim.
Nici vorbă. Eu nu caut chestia aia.
Lanțul infecțios poate fi contactul.
Atunci mergi cu Kate și opriți generatoarele.
N-ar trebui să luăm o armă?
Sunt arme de foc aici?
Piloții au 2 pistoale de 9 mm în cabină. Am verificat eu.
E parte a trusei noastre de supraviețuire.
Să mergem să le luăm.
Raza de bătaie a acestei campanii poate depăși numerele noastre de extracție...
din cauza celorlalte stații.
Dacă vom tot dezbate asupra detaliilor, ne paște anihilarea globală.
Domnilor, satelitul meteo arată...
o mică breșă în furtună peste o oră.
Poate fi ultima noastră șansă.
- Mă trec fiorii. - Nu te teme, va fi bine.
Spune-i asta Nylei și celorlalți.
De ce nu ne despărțim?
Bună idee. Kate, pune lanterna aici.
Kate, unde ești?
- Ce? - Iisuse.
- M-ai speriat de moarte! - Am oprit rețeaua de curent.
Nu te furișa așa spre mine, OK?
Să mergem la camera mașinilor să verificăm generatoarele.
Stai pe-aproape.
Ce-o să facem cu el când îl găsim?
Întrebarea e...
ce va face el cu noi?
Cred că astea trei sunt.
E foarte bine.
Vezi?
N-o să-ți fac nimic.
Doamne! Julian!
Ucide-l!
Nu face asta.
Oprește-te!
Credeam că te va ucide.
Nu cred asta.
M-am simțit...
în siguranță.
Și apoi...
am simțit frică.
Vine iarăși.
Poate vom ieși în sfârșit dracului de aici.
Cu vremea asta, nimeni nu va putea să zboare până aici.
Nici noi nu putem zbura de aici.
N-ar trebui să plecăm până nu aflăm despre agentul patogen.
- Nu poți decide pentru mine. - Liniștește-te.
Are dreptate, Michael.
Nu pleacă nimeni.
Rundell Peak, aici USS Crowley. Răspunde.
Rundell Peak, recepție. Terminat.
USS Crowley, aici Rundell Peak. Te auzim.
Dați-i drumul pentru Rundell Peak.
Aici Dr. Bachman.
Da, eu sunt. Sunt aici, în Washington...
cu Secretarul Apărării...
și alți oameni.
E vorba de extraterestru, nu?
Dumnezeule, e adevărat.
Atunci presupun că l-ați deschis.
Câte victime?
Două în urma accidentului, patru în urma infecției.
Noi șapte care am rămas părem imuni la el.
Cel puțin deocamdată.
Au contaminat și mediul din afara stației?
A fost compromis și mediul din afara stației?
N-a fost nimeni afară.
Ce se întâmplă, John? Ce este?
John, mai ești acolo?
Ceea ce ați găsit în gheață era o navă de salvare...
asemănătoare cu sistemele noastre de ejecție.
În noaptea de 2 iulie 1947...
un vehicul similar a intrat în atmosfera Pământului.
A aterizat lângă Roswell, Noul Mexic...
și a început să transmită un semnal de salvare.
Când au adus nava nedeschisă...
un radioamator pe nume Gordon Osler...
a nimerit pe frecvența semnalului la fel ca voi.
A condus până la sursa transmisiei.
Extratereștrii sunt purtătorii patogenului, dar ei sunt imuni la asta.
Nu știau asta până când au intrat în sistemul nostru planetar.
Prima lor oprire a fost pe Marte.
Exterminarea totală a durat mai puțin de șase luni.
Cum comunică? E vreo formă de telepatie?
Da. N-au ieșit niciodată din vehicul.
Recuperarea a fost robotică.
Dar în noaptea aceea ne-au făcut dovada clară...
că vor cu disperare să se asimileze cu noi.
L-ați contactat? Mai e în viață?
E mort.
Oricum nu mai contează acum. Acum soluția e sterilizarea.
Cum adică, sterilizarea?
Așa s-a hotărât.
Singura noastră opțiune este un dispozitiv nuclear limitat.
- Spune-le că ajutoarele sunt pe drum. - Nu.
- Nu-i vom minți. - N-avem încotro.
Numai Dumnezeu știe prin ce vor trece în următoarele ore.
Au dreptul să știe ce li se va întâmpla.
Spune adevărul și-ți garantez că integritatea stației va fi compromisă.
Un submarin rusesc...
se îndreaptă spre voi.
Cum naiba ne pot ajuta?
Nu vin ca să ne ajute.
Cât timp mai avem?
Trei ore.
Îmi pare atât de rău, Julian.
Mulțumesc, Dr. Bachman.
Știu ce greu a fost pentru dvs.
În nici un caz!
Nu pot face asta.
Nu ne pot ucide pe toți.
Eu zic să încărcăm avionul și să riscăm.
Dacă vremea nu-și revine avem foarte puține șanse.
Nimeni nu pleacă nicăieri. Dacă plecăm de aici, infectăm toată planeta.
Pentru numele lui Dumnezeu, nu suntem infectați!
- Putem dovedi asta? - Dacă eram, acum am fi fost morți.
Cumva ne-am format o rezistență.
Și dacă am face teste de sânge pe noi ca să verificăm?
Protozoarul e recunoscut că se ascunde în proteina celulară.
- Am putea fi imuni? - Posibil.
Dar Shelly are dreptate. Poate suntem parte dintr-un ciclu ascuns de replicare.
Infecții fără simptome.
Astea-s aiureli teoretice!
Vedem asta la imunitatea plantelor mereu.
Dacă introducem un agent patogen, unele mor imediat...
în vreme ce altele dezvoltă antigene împotriva infecției.
Orice minut pierdut acum ne păstrează în locul acesta.
Toată lumea stă liniștită până când Shelly face testele de sânge.
Apoi decidem ce să facem.
De ce nu mergi s-o ajuți să pregătești laboratorul?
Eu nu cred.
Trebuie să fie vreo simulare, domnule.
Coordonare armată.
EAM este gata pregătită pentru lansarea rachetei strategice.
Elaborați o soluție de tragere și inițiați procedurile de tragere.
Sper că ai dreptate, domnule Volkov.
- Nici urmă de agent patogen. - Ești sigur?
Uită-te și tu. Sunt doar celule sănătoase.
- Ar putea fi ascuns în proteină. - Știi doar cât de improbabil e.
Cât de improbabil? Care sunt șansele?
99,999 la infinit.
Dar nu 100?
Pentru numele Domnului, ce așteptăm? Eu zic să ieșim imediat de aici.
Ce părere ai, Alexie?
Fără o dovadă absolută, ar fi un semn incredibil de iresponsabil.
Nu știu.
- Tu ce crezi? - Dacă nu-i nici o urmă, sunt de acord cu voi.
Suntem doi. Haide, Kate.
- Vrei să mori degeaba? - Nu, nu vreau.
Dar dacă există o șansă de infecție, n-avem încotro.
Ți-ai ieșit din minți? Nu-i nici o urmă de infecție în sânge.
Ce altă dovadă mai vrei?
- Nu merg nicăieri cu tine. - Cățea proastă și nenorocită!
- Dă-i arma ta lui Grisham. - De ce?
- Pentru că numai tu poți pilota. - E singurul motiv pentru care s-o țin.
Dă-i arma ta lui Grisham.
Când veneam am văzut că intrarea principală are o tastatură pentru închis-deschis.
- Ușa zonei de întreținere e la fel? - Da, de ce?
Cred că ar trebui să reprogramăm codurile în caz că cineva se hotărăște să plece.
Am să-ți arăt cum.
Mai întâi trebuie să scrii codul existent, care este 7942.
Așteaptă comanda de deschidere.
Combinație din patru cifre, apoi scoți butoanele 3 și 4 până când se luminează.
- Acum zona de întreținere. - OK.
Cât mai avem până la coordonatele de lansare?
18 minute, căpitane.
Introduceți soluția de tragere în computer și setați condiția 1 KTX
pentru lansare de rachetă strategică.
Soluția de tragere în computer și condiția 1 KTX
pentru lansare de rachetă strategică activă, domnule.
Domnilor,
lansarea unei arme nucleare a fost autorizată.
Nu este o simulare.
- Ești OK, Michael? - Nu.
Nu sunt OK.
Cât timp a trecut de când am vorbit cu Bachman?
Mai bine de o oră.
Atunci nu mai avem mult timp.
E o nebunie.
Dacă ne-au putut auzi pe radio, trebuie să fie o fereastră în furtună.
Sunt din ce în ce mai convins că putem ieși de aici cu avionul.
- Dacă am putea ajunge la el. - Lasă ușile de intrare.
Se mai poate ieși într-un fel.
Deci acum așteptăm?
Acum așteptăm.
- Aș fi vrut să am o țigară. - Chestiile alea or să te omoare.
Întotdeauna m-ai înveselit.
Nu sunt gata să mor.
Nu poți face asta.
- Oprește! - La arma!
La nenorocita aia de armă!
Te rog, oprește-te!
Să mergem! Să ieșim afară!
Fugi la avion!
Se îndreaptă spre avion.
Nu pot ieși. Ușile sunt închise.
Nu, Julian, vor ieși prin canalele de irigare.
- Despre ce vorbește? - Câmpurile de porumb.
Trebuie să-i oprești, Julian.
Mergi. Sunt OK.
- Sunt în regulă. - Shelly, ai grijă de Kate.
Nava e la adâncimea de tragere, domnule.
Tuburile de umplere și rachetele balistice rotative 1-5.
Marchează adâncimea, 200 de picioare.
Sper că știu ce fac.
Coordonare armată.
Trageți unu.
A plecat.
Doamne ajută.
Haide.
Să mergem. Trebuie să ieșim de aici.
Nu avem mult timp. Haide!
- Stai o clipă. - N-avem timp de pierdut!
Doamne. Aveau dreptate.
Suntem infectați.
Deci suntem infectați.
- Nu înseamnă că vom muri. - Înseamnă că ceilalți vor muri.
- Nu pot face asta. Nu merg. - Ba da, mergi.
Cine va pilota avionul?
De ce vrei să rămâi aici și să aștepți să fii dat uitării...
când avem șansa de a pleca de aici? Să mergem!
Nu. Nici tu nu mergi.
Michael, nu face asta!
Michael, nu poți ieși afară.
Oprește-te! Privește porumbul!
Haide.
Nu face asta!
Ajută-mă, Julian.
Ce se întâmplă?
Ajută-mă.
Nu te mișca.
Ne sufocăm.
Nu pot să respir.
Respiră încet.
- Nu pot să respir. - Stai liniștit.
Nu pot să respir.
9 minute până la impactul cu ținta!
- Haide, să mergem. - Să mergem unde?
Nu mai avem timp, trebuie să mergem. Ești în regulă?
Vom folosi ușa de la întreținere. Ești OK, Alexie?
Julian, ce se întâmplă? Unde mergem? Unde e Michael?
E mort.
Aproape am ajuns.
Se respiră greu.
Respiră încet.
Până ajungem înăuntru, plămânii ți se vor obișnui cu asta.
Înăuntrul cui?
Dumnezeule!
Ce facem acum?
Vor să mergem cu ei.
Nu mai avem timp.
Sunt speriată, Jules.
Și eu sunt speriat.
Stai așa.
Și nu mișca.
Câteva rapoarte neconfirmate arată...
că dezastrul de la baza NASA din Antarctica...
a fost rezultatul unei topiri masive a unui reactor nuclear.
Un purtător de cuvânt al Pentagonului spune că se vor publica și alte informații.
Tocmai aflăm că o conferință de presă prezidențială...
va avea loc diseară la 7:30 ora estică.
Putem confirma că au murit 13 oameni.
Printre ei se aflau renumiții geneticieni...
Dr. Alexie Gierach, Dr. Katherine Brecher...
și Michael Straub...
cercetători foarte importanți în domeniul ingineriei plantelor.
Profesorul Rome venise de curând în cadrul laboratorului NASA...
și încă nu se știe exact care era funcția sa.
Romanian [RETAiL by okota_99] synch BluRay © 27.03.2019